Foruden de fysiske krav til dem, der fløj i rummet,
blev der stillet særlige krav til de mænd, som tog til Månen.
De måtte være piloter med teknisk indsigt,
men måtte også fungere som læger, astronomer, geologer.
Og om muligt som historikere og endda som digtere og kunstnere.
Årsagen til disse kundskabskrav er ganske enkel:
Man får intet bedre indtryk af, hvordan det er at være på Månen,
end gennem erfaringerne og erindringerne fra dem, som tog derop.
Hvis Gud findes i de små enkeltheder i vores verden,
så må enkelthederne opdages og fortolkes
af de mænd, som rejser fra Jorden til Månen.
Afsnit ti
Galilei havde ret
Her er én til af samme slags, Jim.
Tag en prøve... Så tager jeg et billede, mens du tager prøven.
- Okay. - Tag en skovlfuld af dyngen.
Javel, sir.
Her er et stort brudstykke.
Stykkerne er næsten ens.
Her er ikke meget løst materiale.
Tager I prøver af ejekta-laget omkring Spur-krateret?
Ja. Sikkert fra den nederste del, fordi vi er på kanten.
- Det lyder godt. - Er du enig, Jim?
Ja.
Lad os gå ned og...
- Og få fat i den usædvanlige? - Få fat i den usædvanlige.
Dér er endnu en usædvanlig sten ved det lille krater.
Der er et lille hvidt hjørne på den.
Tag så mange, du kan.
Og kig efter et sted, hvor riven kan hjælpe dig.
Vi kan sikkert rive hér.
Lyder som et godt sted.
Der er en stor kampesten modsat solen.
Du kan sikkert se, den er grå.
Den har usædvanlige grå og hvide klaster.
Den er smuk.
Vi tager fat på den om lidt.
Jeg har mine billeder, Dave.
Hvor er det bedst at tage en prøve?
Kan vi brække et stykke af nedenunder den?
Eller vi kan løfte det øverste stykke af.
Lad mig prøve.
Det er en hvid klast.
- Den er... - Åh, mand...
Åh, manne. Jeg har...
- Prøv at se. - Se, hvor den glimter.
Åh, manne.
- Man kan næsten se krystal-strukturen. - Gæt, hvad vi lige har fundet.
Gæt, hvad vi lige har fundet!
"Nu skal der fart på"
Mineralforelæsning
Denne xenolit er dannet som langsomt kølende krystaller i stor dybde
og bragt op til overfladen ved nedslag eller vulkansk udbrud.
Apollo 15 hoved- og reserve-mandskab
Når kiselsyreindholdet er lavt i magmaen,
vil der sandsynligvis dannes syenit og dermed feldspat.
C-aksen er ubetydelig.
Og en undersøgelse af krystallerne viser, at det er plagioklas,
som danner feldspat.
Apollo 15-kaptajn
Skal man døje dét her i otte år?
De er ikke alle ligesom ham.
Lavt kiselsyreindhold fremmer dannelsen af nefelin, sodalit...
Nej, jeg har intet imod dr. Pemberton
og hans lærere.
- Men vi må have fart på. - Klasseundervisning er ikke nok?
Det var svært at få det bevilget.
Jeg indrømmer, at alt ikke er perfekt.
- Men systemet er godt. - Synes du?
Ja. Astronauterne må tage et ansvar.
Dine kolleger er jo blot piloter.
Verdens bedste piloter. Men de tænker ikke videnskabeligt.
- Altså er de håbløse? - Lad mig uddybe det.
Nogle af dem virker lovende.
Men ingen leder har endnu taget føringen på dette område.
Hvad er din idé, Jack?
Find en lærer, som kan få dem alle til at tænke videnskabeligt.
Professor?
Professor Silver?
- Lee, er du deroppe? - Hvem er dernede?
Det er Jack Schmitt, professor.
- Jack Schmitt. - Ja.
Jeg havde en student, som hed Harrison Schmitt.
Lovende ung feltgeolog, som opgav sit kald.
Han kom ind på et sidespor.
Kom herop, Jack Schmitt.
Tak.
Sig mig, lille ven, hvor har du fået denne interessante granatrøde farve?
- Hvad siger dén dig? - Granit.
Og den anden side?
Grønne korn.
- Olivin? - Usandsynligt.
Hvilket mysterium.
Den lille xenolit må have rejst langt.
Professor... Jeg kom for at udfordre dig.
Jeg vil bede dig oplære astronauterne til at blive felt-observatører.
Du må være desperat. Jeg er ikke måne-geolog.
Er de alle gået i protest?
NASA har ikke været populær i videnskabelige kredse.
- Rigtigt, men de ansatte dog dig. - Ja.
Men hvad bruger de dig til?
Jeg er reserve til Apollo 15
og har en god chance for at komme til at flyve med Apollo 18.
- Til lykke. - Tak.
Indtil Apollo 18 vil jeg anbefale robotter til prøve-indsamling...
Billigere, sikrere.
Og de gode har meget små egoer.
Professor, mine kolleger mener det. De er motiverede og meget velbegavede.
De lærer om Månen,
men de må også lære, hvordan de virkelig ser den.
Det kan du få dem til.
Jeg er smigret, Jack. Men jeg har allerede et fuldtidsjob.
Men held og lykke.
Det var dejligt at se dig igen.
- Tak. - Held og lykke.
- Men hvad hvis man fandt sådan én? - Hvad?
Du kunne lære en astronaut at finde sådan én... på Månen.
Sikke langt dén lille sten ville have rejst.
"Mysteriet om den døde kat"
Felt-geologi er ligesom at løse mysteriet om den døde kat.
En død kat siger mig kun, at den er død, og at den var en kat.
Orocopia-bjergene, Californien Maj, 1970
Men en død kat, fundet midt på vejen.
Hvad dræbte den så?
- En bil? - En lastbil?
Hedeslag.
Nu har I fat i noget. Okay.
I finder en død kat i køkkenet i jeres yndlingsrestaurant... Hvad dræbte den?
Køkkenchefen?
Hvad er meningen, Jack?
- Sammenhæng. - Sammenhæng?
Forskellen mellem et trafikdrab og et måltid.
Orocopia-bjergene, mine herrer!
Et paradis for en felt-geolog.
Her drejer alt sig om sammenhæng.
Jack kender det... så du holder mund.
Jim... Fortæl om dén.
- Hvad? - Begynd med, hvad du ser.
- Granit. - Godt.
- En magmatisk bjergart. - Ja.
Hvad har gjort den glat... som dén?
- Vand. - Muligvis. Højst sandsynligt.
Men vi ved det endnu ikke. Lad os kigge os omkring.
Jeg ser ingen granit her.
I hvert fald ikke blottet.
Tror du så, dén sten kom herfra?
- Nej. - Kast den tilbage til mig.
Bare en sten, som man giver et spark, uden at kigge nærmere på den.
Hvor kom du fra, lille ven?
Derfra...
Kom, Dave. Jeg vil prøve ikke at spilde jeres tid.
- I er jo travle mænd. - Kom, makker.
Dette er et maleri.
Ikke en Mona Lisa. Men for os noget lige så fængslende.
Her er en historie. En historie om, hvad der er sket med denne egn.
- Genkender du dét, Jim? - Granit igen?
- Ja ... Og hvor dannes granit? - Dybt nede... langsomt.
Meget langsomt. Som en kraftig suppe...
...som min mor lavede.
Derfor havde vi ikke mange middagsgæster.
Men hvis granit dannes langt nede,
hvordan pokker er det så havnet her?
Ved landhævninger. Ført hertil af floder.
De samme landhævninger, som skabte Rocky Mountains og Himalaya.
Se her... Mere landhævning.
Hvor stammer de fra?
Disse brudte lag,
pegende i forskellig retning.
Det er ikke samme slags landhævning, som frembragte granitten.
Slet ikke.
Engang skete noget.
Noget voldsomt.
Kan I se historien?
Den er meget nærværende her.
I et sprog, I endnu ikke kan forstå. Men den er her.
En beretning om omvæltninger,
og om slag, som blev vundet og tabt.
En uhyggelig historie om hastige forandringer
og fredelige tider
og krise igen.
Og alt har forbindelse med vores lille ven.
Vi er geologer.
Historiefortællere.
Fortolkere.
Og dét skal I blive.
Hvad har dét at gøre med Månen?
På 385.000 kilometers afstand
skal I give en omfattende beskrivelse af, hvad I ser.
Ikke bare, hvilke sten I vil bringe hjem,
men også deres sammenhæng.
Og når I ved, hvilke I skal samle op,
så adskiller I jer fra de små robotter,
som visse tåber vil erstatte jer med.
I skal være vores øjne og ører deroppe.
Men for at være det
må I først lære
denne lille stens sprog.
Siden Galilei og hans kikkert
er Månen kommet nærmere og nærmere.
Og nu, da mænd som jer går rundt deroppe,
får vi større kendskab til dens overflade.
Men vi har endnu ikke besvaret det store spørgsmål.
Hvordan kom den derop?
For milliarder af år siden, under Jordens dannelse,
rev en stor klat sig måske løs
fra den flydende kerne og blev en datter-planet.
Eller måske er Månen en søster,
dannet sammen med Jorden
af det samme magiske støv.
Eller måske begik en omstrejfende asteroide den fejl
at komme for tæt på vores tyngdekraftfelt
og blev dømt til at kredse omkring os i al evighed
som en trofast hund.
Data fra NASA de sidste fem år
giver os en idé om Månens alder
og kemiske sammensætning.
Men dens skabelse
henligger stadig i mørke for os.
Måske kan Apollo 15 kaste lys over mysteriet.
Mine herrer, jeg trænger til at lukke øjnene.
Sov godt.
Hvad griner du af?
"Farouk El-Baz' hjerne"
Hallo? Mr. El-Baz?
Oberstløjtnant, mr. Alfred Worden!
Farouk El-Baz.
Jeg har ventet Dem.
Har De set indersiden af en menneskehjerne?
Jeg vil vise Dem min.
Så snart De er i måne-kredsløb,
ser Deres hjerne næsten sådan ud.
Se, oberst Worden.
Sådan ser indersiden af min hjerne ud.
Alfonsus-krateret...
Med mørk ejekta.
Formodet vulkansk udbrud. Vigtigt ord: formodet.
De vil give os vished.
Schröters Dal, måske dannet af lava.
Basen i Stilhedens Hav. Måske har De hørt om den?
En bunke knolde, krimskrams og cirkler.
De bliver klogere.
Jeg viger ikke fra Deres side.
Perfekt.
Theofilus-krateret...
Hvor langt ud i ejekta-laget
strækker det stenede område sig?
Åh, manne.
Aner det ikke.
Deres kammerater er nede og grave på måne-overfladen.
Imens flyver De højt oppe og ser alle brikkerne passe sammen.
Kan De ikke se det?
Det tror jeg ikke.
240 km mod øst.
46 km over overfladen.
Forkastningsslugten er 7 km bred.
Hvor dybt er dette krater?
- Cirka 1.000 meter. - Ja!
Oberst Worden, De bliver en prægtig elev.
Kald mig Al.
San Juan-bjergene, Colorado
Vi kan,
hvis vi er meget kloge,
regne meget ud om denne egn
ved at se på "efterladenskaberne".
Hvad mener han?
Jeg taler om et dusin næve-store sten,
som fortæller hele egnens
omskiftelige historie.
Fra det typiske til det usædvanlige.
I har ti minutter.
Du troede, du kunne gemme dig for mig, hva'?
Har du fundet, hvad du skulle?
Ja, næsten. Hvad med dig?
Ja, det tror jeg.
Se ikke så selvsikker ud.
Jeg har det fint.
Jeg ville være nervøs, hvis jeg var dig.
Jeg er nervøs, Jimmy. Enormt nervøs.
En nydelig samling, Dick.
Nu ved du, hvad du skal kigge efter næste gang.
Du godeste.
Lad os se, hvad I to har fundet.
Dig først, Jimbo.
Okay.
Ikke...
dårligt.
Dave.
Ja. Okay.
Fint. Godt...
begynder-forsøg.
Interessant.
Jack, lad os se, hvad du har fundet.
Herligt.
Ja.
Wow.
Krystalstrukturen på dén er meget tydelig.
Hvad med den?
- De er sjældne her. - Jeg var overrasket.
Det varierede udvalg
fortæller historien.
"Det store overblik"
- Noget nyt? - Det er, som jeg sagde.
Nogle missioner er blevet aflyst, og Deke vil tale med os.
Så er det nu.
Hej, gutter... Kom indenfor.
Vi vidste alle, at Kongressen måske ville nedskære bevillingerne.
Nu har de gjort det.
Apollo 15-missionen er droppet.
Vi går direkte til J-missionerne,
som betyder længere ophold på overfladen,
en moderniseret LM, bedre dragter
og i sidste ende mere videnskab.
Og selvfølgelig... måne-bilen.
Der skal én med næste togt, og I to skal være de første til at køre den.
Apollo 15 bliver den første J-mission.
Jeg har rokeret alle besætningerne.
I må presse meget mere træning ind.
Jeg vil give jer al den støtte, I skal bruge.
Vi skal nok klare det, Deke.
I får Apollo 15
og dén efterfølges af 16 og 1 7.
Og så er det slut.
De har droppet Apollo 18 og 19.
Okay, gutter.
Uheldigt, Jack.
Nej.
Det betyder, at dét, vi er i gang med, får langt større betydning.
Sammen skal vi opfinde en helt ny videnskab.
Måne-feltgeologi.
Tiden er altafgørende.
Og forberedelse er nøglen til succes.
Nu står vi på et nyt undersøgelsessted. Hvad gør vi?
Vi går til det højeste punkt
og danner os det store overblik.
Hurtigt.
På dén lille høj
er LM lige landet.
Dave, gå op og fortæl mig, hvad du ser.
Jim... Du skal tegne, hvad Dave beskriver.
Og så bliver det din tur.
Houston... Albatros er landet.
Dave... Begynd fra kl. 12,
og fortæl hele vejen rundt, hvad du ser.
Lad mig se.
Ved kl. 12...
Okay...
Nogle lag på den modsatte side af kløften.
Til højre er der en masse løst materiale
med noget grønt på skråningen.
Til højre er en stor, en enorm...
Breccie... Nej, det er en...
En enorm breccie-lignende klippe
på skråningen.
I kl. 3-retningen er der...
Et...
lag sten...
et stykke op fra bunden.
Det tror jeg ikke.
I kl. 4-retningen er en stor granitblok på toppen af bakken
med mindst 4 lodrette
fremtrædende furer.
Okay.
I kl. 6-retningen i kløften er en forhøjning.
I kl. 9-retningen er et tykt lag
ensartede vandrette aflejringer.
Skrånende mod højre.
Omkring tyve lag lyst og mørkt materiale.
KI. 8... En bjergkæde i baggrunden.
Cirka 20 grader.
Ja.
Han bliver bedre.
Vi har tænkt os at komme ud lige efter landingen.
Hvad?
Jeg stikker hovedet ud af LM og kigger mig omkring.
- Hvorfor? - For at iagttage stedet.
Geologisk.
Så risikerer vi en femte genoprettelse af kabinetrykket,
og vi bruger penge og arbejdstid på ændrede tjek-lister og procedurer.
Og vi øger vægten af vand og ilt
ved at tilføje endnu en tidkrævende opgave
til den i forvejen stramme plan?
Du ville se værdien, hvis du tog med på en felt-udflugt.
- Ville jeg det? - Absolut. Du ville more dig, Deke.
Professorens fikse rive
giver os en omfattende samling
småstens-prøver på forvitringsskorpen.
Og vi vil have endnu et tele-objektiv.
- Vi har nået vægtgrænsen. - Det ved jeg.
Med den nye korte sammenkoblings-vej kan vi afgive noget reserve-brændstof.
Afgive reserve-brændstof?
For en rive?
Og et objektiv.
Det store overblik.
- Fortæl. - Der er...
- Hurtigt! - Basalt-lavastrømme.
Nej, først det store overbillede.
Et slagge-krater... Masser af lava.
Hvorfra kommer lavaen?
- Det ved jeg sgu ikke. - Der er en åbning i kraterkanten.
Kan du se den?
- Nej. - Selvfølgelig ikke.
Fordi vi allerede er fløjet forbi.
Lad os prøve igen.
"Udforskning af smukke steder"
Jeg er ny her.
- Vi har brug for jer. - Mine herrer.
Vi forlader ikke dette lokale,
Apollo program-direktør
før vi er enige om Apollo 15's landingssted.
Nuvel...
Vi er delt imellem Marius-bakkerne
og Hadley-sænkningen i Appenniner-bjergene.
Vi har gøet over dét kødben i seks måneder nu.
Men ingen har rokket sig en tomme.
Hvis vi skal opsende i juli, må vi vide det i dag.
Lad os begynde fra begyndelsen.
Chet.
Jeg holder fast ved Marius-bakkerne.
Vi må holde os til dét, vi kender. En ækvator-landing...
Ingen fjollerier i et område, vi ikke har detail-fotos af.
- Det nye navigeringssystem? - Fremdriftssystemet er mere effektivt nu.
Jeg er ligeglad med navigering og fremdriftssystemer.
I ved jo, hvor høje de bjerge er...
- De er 5.500 meter. - Nemlig.
- 5.500 meter. - Det ved vi.
En landing mellem disse tinder skræmmer mig.
- Hvorfor lande, hvor vi har landet? - Månen er jo Månen.
Hvordan kan du sige, at Månen er Månen?
Jeg tror ikke...
Mineral-prøverne er det vigtigste.
Marius-bakkerne er et ideelt sted
at afprøve oprindelses-teorierne,
og det er et sikrere landingssted.
Dr. Pemberton, Appenninerne er for det første
rige på dybere og ældre Imbrium-ejekta.
Dér kan vi måske endda finde rester af den oprindelige måne-skorpe.
Et enormt område.
Hvordan skal astronauterne udforske så vidtstrakt et område?
Dave?
Måne-bilen.
Hvis den bliver færdig, og hvis Hadley ikke er oversået med kampesten.
Dét viser radaren. Så kan måne-bilen ikke manøvrere.
Dér ser I...
Marius er et meget mere fornuftigt landingssted.
Marius er kun interessant
på grund af de sjældne vulkanske bjergarter,
og fordi det er et "sikkert" valg.
Så lad os vælge Tycho-krateret.
Ja.
Jeg har masser af gode grunde til, at Tycho er det ideelle landingssted.
Jason... Det er jo ga-ga.
At astronauter overdynger NASA med sten... dét er ga-ga.
Mine herrer.
Vi kommer absolut ingen vegne.
Faktisk...
bevæger vi os baglæns.
Mine herrer, klokken er mange.
Og vi skal stadig træffe en beslutning.
Marius eller Hadley?
Hjælp os, Dave.
Du har ikke sagt et ord hele dagen. Hvad mener du?
Lad mig se...
Tag det ikke ilde op, Chet... Vi er ret sikre på, at vi kan lande begge steder.
Dr. Pemberton... Jeg respekterer helgarderinger.
Men jeg har lært i felt-geologi,
at Hadley med sine forskelligartede landskaber
er det bedste valg, når man vil kende Månens oprindelse.
- Måske lidt farligere... - Ikke lidt.
Men...
Appenninerne har også noget andet.
Storladenhed.
Og jeg vil tale for udforskning af smukke steder.
Det er godt for sjælen.
Så bliver det Hadley, mine herrer.
Ja!
Én overflyvning.
Lad mig se.
- Der var 16 vulkaner. - Glimrende.
Åh, gud. Perfekt.
- lagttagelsesvinkel? - 34 grader.
Åh, min ven...
Det bliver, som om jeg selv er med på Månen.
Utroligt.
Farouk... I nat så jeg det i en drøm.
Hvad så du?
Jeg blev ramt af en meteorsværm
og røg lige ned mod Tsiolkovski-krateret.
Det er meget dybere, end fotoet viser.
Mit nedslag blev afbødet
af en dyne af støv.
Vulkansk støv.
Jeg slap uskadt.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du er rede.
Du kender Månen som din egen planet.
Du er blevet lige så skør som mig.
Grand Canyon.
Nej.
Ja.
- Meteor-krater! - Genialt!
Grand Canyon.
Det siger I ikke.
Hadley... Mit sted!
Tænd lyset, Stan.
Dét her bliver vores sidste sammenkomst.
Godt, du kunne komme med, Deke.
Ja, jeg vil også savne jer.
Når I kommer derop, vil I se en masse af dette.
Basalt.
- Og I vil se en masse af dette. - Breccie.
Breccie.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed for sidste gang.
Jeg trygler jer om at finde sådan en lille fyr.
Vi ved ikke, hvad vi finder på Månens overflade.
Pete Conrads bilnøgler?
Måske.
Men hvad vi meget gerne vil finde er dette...
Anorthosit.
Det er vigtigt... Det kan afdække en bunke mysterier
om Månens oprindelse.
Hvis I finder dette,
så har I sandsynligvis fundet et stykke af Månens oprindelige skorpe.
Det ville være en skam, hvis det var deroppe
og vi overså det.
25 fod... 2 ned.
Syv procent brændstof. 20 fod... 1 ned.
31. juli, 197 1
1 5 fod... 1 ned. 1 0 fod... 8... Kontakt.
Mission Control Geologi-Iokale
Ja!
- Houston... Falcon er på Hadley-sletten. - Forstået, Falcon.
"Sletten ved Hadley i Apenninerne"
Okay... Øverste luge åbnet og sikret.
Helt åben.
Lad os se, om vi kan give geologerne noget at hidse sig op over.
Jeg trækker mig op gennem lugen nu.
Sikke en udsigt!
Dét skulle professoren se.
Jeg kigger mod nord
og kan se Pluton, Ikaros og Kain.
Jeg tager mit kamera frem. Jeg begynder med min kl. 12-retning.
Hadley har ingen
spidse klipper eller kampesten.
Tele-objektivet er godt til dét her.
Mod øst... Aftegninger eller lag, som hælder cirka 30 grader.
Der er ét frisk krater lige ved St. George.
Høj albedo-hvidhed.
Det har et ejekta-lag på en krater-diameters bredde.
Dét vil hjælpe os, når vi kommer ud.
Forstået, Dave. Det vil det sikkert.
Endeavor... Houston. Du er nu i fase T-2.
Vil I høre om Tsiolkovski-krateret?
Vi lytter.
Først den store midter-top.
Den store midter-top går brat ned mod syd og øst,
og er klippefyldt på nordsiden.
Der er synlig lagdeling på den sydlige
og vestlige skråning.
- Kan I høre mig? - Højt og tydeligt.
Højt og tydeligt, min ven.
Sig til, når du er klar.
- Okay, Dave. - Klar?
Ja.
Nu kommer den ned.
Alt ser perfekt ud.
Ja, sådan. Lidt mere.
Lidt mere. Nu kommer den.
- Nu kommer den. - Vi kører fremad, Joe.
Man må vænne sig til den. 15 km i timen.
Jeg må holde øje med vejen. Den styrer ret godt.
Op ad en svag bakke.
Der er slet ingen støv.
Styringen er ret let. Selv med styring kun på baghjulene. Ingen udskridning.
Den reagerer godt på skarpe drejninger.
Prøv at se.
Der er et pænt lille 1-meters krater...
Sikkerhedsseler ville være nyttige.
Det er som at ride en utæmmet hest.
Flyt foden fra speederen, og den fortsætter.
20 km i timen...
Fantastisk affjedring.
En rock'n'roll-køretur.
Der er en aflang sænkning her...
Vi må hen til borestedet.
"Bøvl med boret"
Jeg trykker... men skidtet sidder fast.
Vi kan ikke få det op.
Lad mig hjælpe. Vi skal nok få boret op.
Jeg aner ikke, hvad vi har gjort. Det sidder godt fast.
Okay, Dave. Kom så.
Parat?
En, to,
tre.
Fandens også.
Dave, lad os holde en pause.
Lad boret sidde.
I kan hive det op senere.
- Lad mig ordne det, Joe. - Dave, Jim.
Stop nu, og sæt jer op i måne-bilen.
De må tilbage til borestedet straks i morgen tidlig.
Så når vi ikke nord-området.
Vi har mere brug for bore-prøverne.
De kan jo ikke få boret op. Vil du ødelægge hele månevandringen?
Om nødvendigt.
Det var hårdt.
Boret rokkede sig ikke en tomme på en time.
- Er du okay? - Jeg må have noget vand.
Væske-slangen kom i klemme i dragten.
- Hvorfor sagde du ingenting? - Jeg ville ikke have dem til at afbryde.
Få noget vand i dig nu.
Houston, Falcon.
Ja, Falcon... her er Houston.
Vi er på vej til prøvestedet.
Hvor lang tid skal vi bruge på at få boret op?
Vi bruger en masse tid på det.
Synes I, det er nødvendigt?
Det er svært for mig at sige...
Vent.
Vi tager tid fra turen til Hadley-sænkningen.
- Drop det. - Dét er ikke en udvej.
- Vi må ikke forkludre det. - Lige et øjeblik.
- Du ved ikke et dyt om basalt. - Hvor vover du?
Vi spilder tiden. Hør nu her...
Jeg vil hellere end gerne droppe boringen
- og fortsætte observationerne. - Ja.
Men hvis vi ikke får boret op, så vil hele verden betragte det som en fiasko.
- Men Lee... - Dét kan vi ikke tillade os.
Altså prøver vi et par gange til og fortsætter så.
Uanset hvad. Er det fair nok?
Godt. Bed dem prøve igen.
Dave og Jim. Prøv en gang til...
Og så må I fortsætte jeres rally-kørsel.
Godt... Lad os lægge kræfterne i.
Jeg håber, den frysetørrede spinat, vi fik til morgenmad, nu giver resultater.
Det ser ud, som om det kan brække.
Hvad fanden sidder det fast i?
Jeg tager fat i det forneden.
Vent... Lad mig få bedre fat.
En, to, tre.
Okay... Lad os fortsætte til sænkningen.
Forstået, Joe.
"Dét, de søgte"
Vi kører nu til det andet prøvested.
Landskabet svarer til foto 1 4.
Der er en enorm samling kampesten.
Én af dem er meget kantet.
Den har glas på den ene side med masser af bobler...
Den er af ret ny dato. Giv mig din hammer.
Jeg kan se flere store blokke, som er skredet ned ad skråningen.
De har alle samme farve og struktur.
Jeg kan se de linjer, som Dave omtalte før.
En lille bakke.
- Den er god til at klatre. - Vi er på kurs 165 lige nu.
- Her er Elbow. - Vi er på den østlige kraterkant.
Der er et fragment her.
Grov overflade-struktur.
Det ligner et finkornet gråt fragment.
Kan det være Rhysling-krateret?
Vi er på kanten af Spur-krateret.
Der er den sædvanlige basalt-skorpe med et lag af lys ejekta.
Tag den usædvanlige.
Åh, manne...
En skønhed.
- Hvid klast. - Orv, se dér!
Jeg kan næsten se krystalstrukturen.
Gæt, hvad vi lige har fundet.
Vi har vist fundet, hvad vi søgte.
Jeg tror, vi har fundet anorthosit.
Ja!
Ligesom hjemme i San Gabriel-bjergene.
Forstået, Dave.
Pose 1 96... En særlig pose.
Så du dét?
Ved tilfældig indsamling var det næppe lykkedes.
Fyre, som arbejder i marken...
Det er en videnskab.
Jeg indrømmer min fejltagelse, dr. Silver.
Nå, pyt...
Jeg glæder mig til at få det hjem og se,
hvad I fyre får ud af det.
Vi holder os i jævnt terræn
for ikke at ryge i et hul.
Jeg vil parkere heroppe.
Dét kan give Houston et godt billede.
Joe, drej tv-kameraet rundt.
Så kan I se et fantastisk landskab.
Se dén forkastnings-sænkning!
- Hvad siger I så? - Hvad siger I så, geologi-fans?
Fra toppen ser jeg ned ad sænkningen.
Løst materiale overalt... og nogle fremspring i kl. 1 1-retning fra solen.
Et lag... Cirka 5% af det nederste, lodret skrånende.
Smukt, Dave.
Som rum-digteren Rhysling ville sige:
"Vi venter jer tilbage igen"
"til menneskenes hjemsted"
"på Jordens kølige grønne bakker."
Tak, Joe... Vi er klar til at tage hjem.
Men det har været pragtfuldt.
Dave og Jim... Jeg har set antydningen af et smil i professorens ansigt.
I har vist bestået jeres eksamen.
Dejligt at høre... Sig til professoren, at vi ikke havde klaret det uden ham.
Joe, drej kameraet mod LM.
Jeg håber, I har et godt billede.
I min venstre hånd har jeg en fjer
og i højre hånd en hammer.
En af forudsætningerne for, vi er her i dag,
er den gamle Galilei.
Han gjorde en vigtig opdagelse angående faldende genstande og tyngdekraft.
Der findes intet bedre sted at bekræfte hans opdagelse
end på Månen.
Vi vil prøve at vise det.
Fjeren er en falkefjer.
Vores LM hedder jo Falcon. Jeg slipper begge ting,
og forhåbentlig rammer de jorden samtidig.
Hvad siger I så?
Det viser, at hr. Galileis antagelse var rigtig.
Superbt, Dave.
Det gør godt med lidt videnskab på Månen.
Mine herrer...
- Jeg er stolt af jer. - I styrede det strålende.
Joe.
Dave og Jim... Vi har en særlig gæst hos os.
Vil I snakke lidt sammen?
Forstået, Joe.
Hej, Dave.
Du har gjort en flot indsats.
Vi hopper og springer af begejstring.
Fordi jeg har en glimrende professor.
En hel flok, Dave.
Vi er glade for, at du uddannede os til dét her.
Der er en masse at se og gøre deroppe.
Ja, det tror jeg gerne.
I har fundet det første sted, som man skal gense på Månen.
Professor.
Jeg håber, vi en dag kan få dig herop.
Det ville være...
en betagende oplevelse.
Men jeg føler, jeg allerede har været der... takket være jer.
Du var med os, professor... på hvert skridt på vejen.
Vi tog til Månen som trænede observatører for at samle data...
"Prøve nr. 15415: Skabelses-stenen"
... ikke blot med vores instrumenter, men med vores hjerner.
Jeg vil gerne citere Plutark,
for han har udtrykt vores følelser ved hjemkomsten:
"Hjernen er ikke et kar, som skal fyldes,"
"men et bål, som skal antændes."
Dér er den.
Wow.
Prøve nr. 15415.
Man kalder den Skabelses-stenen.
Måske så gammel som selve solsystemet.
Lige siden jeg var fem år,
har jeg kun villet være pilot.
At flyve til Månen...
syntes at være den ultimative oplevelse.
- Forstår du? - Ja, det gør jeg vist.
Intet forekommer vigtigere.
Men at finde dén lille fyr,
at forstå, hvad den repræsenterer og kan fortælle os,
er sikkert det mest tilfredsstillende, jeg nogen sinde vil udrette.
Dave Scott kan sikkert præstere endnu mere.
Men "hjemførte oprindelig måne-skorpe"
vil være et stort plus i din anbefaling.
Ikke sandt?